Regiment, kongelig salut. Præsentér gevær!
1819. Et barn fødes i et palads i London.
Klemt mellem Englands konge og Belgiens konge, -
- er det hendes skæbne at blive dronning og herske over riget.
Medmindre hun tvinges til at overgive magten -
- og underskrive en formyndererklæring.
En regent udpeges i stedet for monarken, som er utjenstdygtig...
...eller for ung.
Nogle bliver født til et mere privilegeret liv.
Det gjorde jeg.
Men som barn var jeg sikker på, det modsatte var tilfældet.
Alle små piger drømmer om at blive prinsesser.
Men paladser er ikke, som man tror.
Selv et palads kan være et fængsel.
Mor forklarede aldrig, hvorfor jeg havde en mundskænk.
Hvorfor jeg ikke måtte gå i skole med andre børn og læse romaner.
Da min far døde, -
- skabte min mor og hendes rådgiver, Sir Conroy, et regelsæt -
- for at beskytte mig. Han kaldte det Kensington-systemet.
Jeg måtte ikke sove uden mor, -
- eller gå ned ad trappen uden en voksen i hånden.
Jeg opdagede grunden til alt dette, da jeg var 11.
Min onkel William var Englands konge.
Men han og hans tre brødre havde kun frembragt ét levende barn.
Og det var mig.
Sir Johns drøm var, at kongen ville dø, -
- og at min mor som min formynder skulle regere England, -
- og han kunne regere over min mor.
Så jeg begyndte at drømme om den dag, mit liv skulle forandres.
Og jeg ville blive fri. Jeg bad om styrke til at møde min skæbne.
Jeg vil være god.
28. juni 1838.
Gud bevare dronningen!
- Skriv under. - Er det nu det rette?
Vi har ventet længe nok. For sidste gang: Skriv så under.
Jeg vil ikke skrive under.
- Jeg siger, du skal. - Og jeg siger, jeg ikke vil.
- Hvor vover du? - Sir John.
- Vi var bare... - Prinsessen skal have sin medicin.
- Skal jeg... - Jeg giver hende den.
Som De vil.
- Godnat, min skat. - Godnat, mor.
Hvordan har du det, min skat?
Kensington Palace, London.
Kong Leopolds palads, Belgien.
Jeg har fået brev fra England.
Victoria nægter at underskrive formyndererklæringen.
Hvorfor skulle hun også det? Hun er næsten 18. Hvorfor give magten væk?
Hun er en uvidende, lille pige.
Hun skal vejledes og have tid til at forberede sig til at blive dronning.
I mellemtiden vil min søster regere.
Sir John Conroy vil regere.
Desværre styres hertuginden af sin rådgiver.
Det er muligvis i Deres interesse at opgive Conroy og Deres søster, -
- før det er for sent, og i stedet støtte den fremtidige dronning.
Hertuginden bliver naturligvis ikke begejstret.
Baron, jeg er yngste søn af en fattig hertug.
Nu er jeg Belgiens konge.
Så højt når man ikke uden at træffe ubehagelige valg.
Hvem styrer bedst en ung pige?
Tag til Tyskland, og afslut min nevøs oplæring.
Rosenau Slot, Coburg, Tyskland.
Albert!
"De ønsker vel at spadsere med mig i eftermiddag?"
"Virkelig? Kun os to helt alene?"
"Hvad ville mor ikke sige?"
Sid stille. Ellers bliver næsen helt forkert.
Jeg giver op.
Du er umulig.
Victoria, din mor venter dig.
Kom så!
Dash!
- Hvor er hertuginden? - I salonen, Deres Kongelige Højhed.
Det vil tage dem tre dage at køre hertil i karet fra Coburg.
- Hvordan kom du ned ad trappen? - Jeg gik.
- Vel ikke alene? - Nej, Lehzen gik med mig.
- Hun holdt dig i hånden? - Hvorfor...
Det er nødvendigt, fordi ikke alle vil dig det godt.
Vær sød at lægge bogen fra dig.
England bærer nøglen til fred i Europa.
Din onkels trone er seks år gammel og affødt af borgerkrigen.
Han besteg kun Belgiens trone, fordi England svor at støtte ham.
Hvis han skal overleve, må han have engelsk magt til rådighed.
- Yndlingsromaner? - Er hun virkelig så smuk?
- Hun har ikke læst mange romaner. - På engelsk, tak. Altid engelsk.
Hun har ikke læst mange romaner. Hun fik først lov sidste år.
- Men favoritten... - "Bruden fra Lammermoor".
- Andre interesser? - Tegning, de berømte dukker.
Klaver, musik i det hele taget. Men nok ikke meget Schubert.
Hun holder af moderne komponister.
- Må hun gå i teatret? - Kun til opera og ballet.
Hvad er hendes yndlingsopera?
Norma?
I Puritani!
For at kunne bevare kontrollen over Victoria -
- holder Sir John hende på afstand af kong Williams hof.
Så når hun endelig træder frem offentligt, -
- vækker hendes tilstedeværelse stor opmærksomhed.
Vi må vinde hendes gunst, inden nogen anden når at gøre det.
Du ser stadig ikke frisk ud. Måske skal vi rejse væk i august?
- Nej, mor. - Hvad mener du med det?
Vi må ikke gå glip af kongens fødselsdag.
Vi har sagt ja tak.
Du skal ikke give mig ordrer, Victoria. Jeg er ikke din tjener.
Du har allerede trodset mig, hvad angår de ekstra værelser.
Skal vi stuves sammen som kaniner i et bur?
Vi bor på et palads. Vi har det bedre end de fleste.
De værelser stod tomme.
Det var nærmest amoralsk ikke at bruge dem.
- Det var Sir Johns mening. - Jeg vidste, han spillede en rolle.
Kæreste barn, han vil dig kun det bedste.
Gid du ville tro på det.
Jeg har inviteret Coburg-brødrene på besøg.
- Du bør lære dem bedre at kende. - Hvorfor?
Fordi det bør du.
Onkel Leopold mener, det er en god idé.
Hvis du stikker mig én gang til, kalder jeg på vagten.
Dit første besøg er det vigtigste. Du må ikke begå nogen fejl.
Husk altid, at du først og fremmest er en Coburg.
Belgiens konge er en Coburg.
Portugals konge er en Coburg. Englands næste dronnings mor er også.
Og du er den næste brik i spillet.
Tag til England, og få et smil på hendes læber.
Er der mere bagage?
Hvad nu, hvis hun vil danse?
Det er dit første besøg. Det vil hun ikke.
Velkommen til England, Deres Kongelige Højheder.
Jeg er Sir Conroy. Jeg leder hertugindens palæ. Denne vej.
Hertuginden er i salonen.
- Må jeg præsentere Hendes... - Goddag.
Jeg hedder Ernst. Det er min broder Albert.
- Har vi afbrudt Deres læsning? - På ingen måde.
- Hvordan var rejsen? - Lang, men ikke så slem.
Vi havde mange bøger med.
Jeg brugte tiden på at læse "Bruden fra Lammermoor".
Af Sir Walter Scott.
Ja.
Vil De ind og møde mor?
Af de moderne komponister foretrækker jeg nok Vincenzo Bellini.
Sikke et sammentræf. Hvilken af hans operaer er Deres favorit?
- I Puritani? - Det er faktisk rigtigt.
Det var også min engang. Nu foretrækker jeg Norma.
Dashy! Apport!
- Har jeg på nogen vis fornærmet Dem? - Nej.
Og Schubert.
Jeg holder af Schubert.
Det gør De måske ikke, men det gør jeg.
Jeg har ikke noget imod Schubert.
Godt.
Føler De Dem nogensinde som en brik i et skakspil?
I et spil, der spilles mod Deres vilje?
- Gør De? - Uafladeligt.
De læner sig ind over bordet for at rykke mig til næste felt.
- Hertuginden og Sir John? - Ikke bare dem.
Onkel Leopold.
Kongen. Politikerne er klar til at hive i mine skørter -
- og rykke mig fra felt til felt.
Så må De mestre spillets regler, indtil De lærer at vinde over dem.
De anbefaler mig ikke at finde en mand til at spille for mig?
Hellere en til at spille med Dem.
Lad os ringe efter noget musik, så vi kan danse.
Jeg har for nylig opdaget valsen og er aldeles forgabt i den.
Vals er ikke min stærke side.
Ak.
Det var en skam.
Kongen ønsker, jeg skal gifte mig med min fætter, George.
Er han god til skak?
Victoria...
Gå du bare. Albert kan følge mig op.
De må holde min hånd. Mor insisterer på det.
Det gør jeg gerne.
Hvad ville De sige?
At jeg forstår Deres liv bedre, end De tror.
Gør De?
Jeg har heller ikke haft en nem barndom. Jeg mistede min mor.
- Ja, hun døde. - Nej. Jo, hun døde til sidst.
Men hun blev sendt væk, længe før hun døde.
Der var nogle vanskeligheder.
Der blev lagt låg på det hele, og nu vil ingen tale om det.
Jeg ved, hvad det vil sige at leve alene i sit eget hoved -
- og aldrig afsløre, hvad man føler.
Har onkel Leopold sagt, De skulle sige det?
Han forbød mig faktisk at nævne det.
Han kender mig dårligt.
Må jeg skrive til Dem?
- De kommer til at savne prinserne. - Nu ikke næsvis.
De drenge bestormer dig.
Jeg er da ikke nået så vidt for at gå direkte til næste fængsel.
- Du bliver nødt til at gifte dig. - Hvorfor?
Og hvis jeg gør det, skal det være for min skyld.
Ikke for at føje mor, onkel Leopold, kongen eller nogen anden.
En, to, tre. En, to, tre.
Se mod vinduet, se mod væggen. Se mod vinduet, se mod væggen.
Hans Højhed skal lære at dreje.
- Er jeg nødt til at lære det? - Ja.
Vær på vagt.
- Det er onkels fødselsdagsbanket. - På fjendens slot.
- Deres fjende, ikke min fjende. - Hvad skal jeg sige om værelserne?
Du havde brug for mere plads. Anmod om dronningens forståelse.
Jeg ville ønske, du skulle med.
- Nærstuderer De mine træk? - Nogen burde gøre det.
Den nuværende premierminister?
- Melbourne. - Lord Melbourne.
Liberal leder, der kan have magten, når prinsessen overtager tronen.
Han kan skabe problemer. Han sætter Englands interesser over Europas.
- Er det dårligt? - Det fremmer ikke vores sag.
Han spilder ikke én dråbe engelsk blod for at redde en fremmed magt.
Viscount Melbourne.
Hvorfor skulle han redde en fremmed magt, hvis det ikke gavner England?
Det er netop den slags tanker, onkel Leopold er bange for.
Derfor glæder det ham, at hans niece er Englands fremtidige dronning.
Hertugen af Wellington.
Folket ser lederen af den konservative opposition -
- som deres helt, Napoleons banemand.
- Men han er ingen helt? - Nej.
De lader til at være ved godt helbred. Gid det var mig.
- Nyd middagen. - Tak.
Den næste konservative premierminister bliver Sir Peel.
Og Lady Peel.
Hvilket parti hælder Victoria til?
Hun er liberal. Hun er først og fremmest tilhænger af Lord Melbourne.
Og det vil han udnytte.
Hendes Kongelige Højhed prinsesse Victoria af Kent.
Hendes Kongelige Højhed hertuginden af Kent. Og Lady Flora Hastings.
Se det dydige, lille hoved.
Vi ønsker alle at vide, hvad der foregår derinde.
- Det finder vi snart ud af. - Lord Melbourne vil forføre hende.
- Det er hans taktik. - Undervurdér ikke Victoria.
Undervurdér ikke Melbourne.
Min kære niece.
Skal du ikke hilse på din fætter George?
Godaften, George.
Hvornår er I to blevet voksne?
Du har ikke ændret dig. Flot som altid.
Når jeg nu læner mig ind mod dig og hvisker til dig, -
- tror de, vi lægger planer.
Og hvis jeg ser overrasket ud... bliver de sikre i deres sag.
Gid vi så mere til dig.
Men det er jo hverken dig eller mig, der hindrer det.
Når sandheden skal frem, så har De stjålet 17 værelser.
Man kan da ikke stjæle et værelse. De er, hvor de altid har været.
Men nu er de i brug.
Bestemmer jeg ikke over mine egne palæer?
Så flyt dog ind her og tag den irske løjser med!
Dronningen og jeg kan flytte over i portnerboligen!
Det kunne jeg også, hvis jeg vidste, at folk der behandlede mig høfligt.
- Hvor vover De... - Det er nok.
Emnet er udtømt.
Conroy ville tvinge Victoria til at underskrive en formyndererklæring.
Men hun nægtede at skrive under, trods hun var syg. Pigen har mod.
Deres næste fødselsdag er en milepæl.
Jeg håber, De kommer mere ved hoffet.
Det håber jeg også.
Får De nogensinde brug for en allieret, -
- så har De mig.
Premierministeren har vigtigere forehavender.
Nej. Jeg kendte hertugen af Kent.
- Så jeg vil tage mig af hans datter. - Kendte De min far?
Ja. Jeg beklager. Har De svært ved at tale om ham?
Nej, jeg hører så gerne noget om ham, for jeg kendte ham ikke.
Han var en mand af ære. Det kan jeg love Dem.
Det tror jeg gerne.
Fremragende selskab. Som sin bror, kongen, men mindre ekstravagant.
Og venlig. I lighed med sin bror, kongen.
Men måske ikke helt så snakkesalig.
De får det til at lyde, som om han var den bedste af dem.
Det mener jeg.
Deres leder arbejder for sagen.
Han kredser om hende med sit net for at fange sommerfuglen.
Når Deres parti en dag får magten, vil De så ikke gøre det samme?
Ikke nær så godt som Melbourne.
Jeg har desværre ingen evner for konversation.
Peel har ingen manerer.
Og jeg ville have svært ved at hylde hendes far.
Aldrig har jeg kendt en så brutal officer.
Jeg takker Dem for alle Deres lykønskninger.
Det har været et langt og spændende liv.
Men jeg må stille mig tilfreds med kun at have lidt igen.
Lige akkurat nok til at forkaste forslaget om en formyndererklæring.
Jeg vil videregive tronen -
- til den unge dame der.
Og ikke lægge magten i hænderne på -
- en person, der sidder tæt på mig -
- og er omgivet af onde rådgivere.
Og som ikke kan opføre sig, som det passer sig for hendes stand!
Jeg er blevet krænket.
Jeg er blevet groft krænket gentagne gange.
Hun har holdt sin datter, min brors barn, væk fra mit hof.
Men fra nu af skal hun vide, at det er mig, der er kongen!
Jeg vil hverken hånes eller trodses af hende -
- eller af den spradebasse, hun er i lag med!
Har De det godt?
Familier... Hvem ville være foruden?
Noget nyt fra England?
Hører du efter?
Hvad?
Nå?
Der var brev. Men ikke fra Tyskland.
Det er fra kongen.
Ja, det kan jeg se. Tak, Watson.
Kan du ikke gennemskue det?
Han forhøjer min apanage, når jeg fylder 18, og vil se mig ved hoffet.
Kongen ønsker at skille dig fra din mor. Han vil styre dig.
Han vil fjerne dig fra dem, der beskytter dig.
Der er ingen grund til at råbe. Folk i London hører i forvejen alt om os.
Fortæl hende det. Gør hende det forståeligt.
Sir John mener, at du er uforberedt på de pligter, der ligger foran dig.
Og hvis skyld er det?
Du er for ung og uerfaren!
Du er en porcelænsdukke.
Så må jeg knuses! Det er for sent at rette på mig nu.
- Hvis De vil have mig undskyldt... - Jeg vil ikke have dig undskyldt!
Nu hører du, hvad du skal gøre:
Du nægter at modtage pengene og kræver, din mor får dem.
Og så udpeger du mig til din kabinetssekretær.
Og du accepterer at regere sammen med hertuginden, indtil du fylder 25.
Hverken hun eller jeg godtager mindre.
Gør, hvad De vil med pengene.
Og må jeg så blive fri for Dem!
Og hvis du tror, jeg nogensinde glemmer, -
- at du bare så tavs til, mens han behandlede mig sådan, -
- så tager du fejl.
Er deres ulydighed grænseløs?
Mærk dig mine ord. Kong Conroys styre er nært.
Min stakkels svigerinde. Den onde mand har fået tag i hende.
Hvad med hendes onkel i Bruxelles? Kan han måske være behjælpelig?
Kong Leopold er glat som en hel balje ål.
Han ville kun smide Conroy på porten for selv at få magt over pigen.
Kunne det være til gavn, hvis jeg aflagde visit hos Victoria, -
- før Conroy når at tilrane sig hendes magt?
Udmærket.
Herre, se i nåde til mig, og få mig igennem maj måned.
Så er hun blevet myndig, og ingen kan indgå en formyndererklæring.
Jeg siger Dem, hans opførsel over for mig -
- gør det umuligt for mig at give ham et embede nær mig.
Eller noget embede overhovedet.
Er det ikke risikabelt at skubbe ham ud?
Jeg kender til sager, der gør, jeg aldrig får tillid til ham.
Nu må jeg trækkes med Lady Flora.
Mor må have en anstandsdame, men jeg trækker grænsen ved Conroy.
Når jeg er blevet dronning, vil jeg ikke se ham for mine øjne.
Vi kan ikke forhindre hertuginden i at lade ham styre hendes palæ.
Det må være hendes fejl, ikke min.
Kære Victoria. Når jeg tænker...
Kære Victoria. Hvis du nogensinde får brug for...
Skal du ikke bare tage derover?
Som en grib, der kredser rundt og venter på, at kongen dør?
De skal ikke bekymre Dem.
Jeg vil være Deres kabinetssekretær. Indtil videre.
Tak. Det er mig en stor trøst.
- Når han dør, så... - Tal engelsk, Ernst.
Når han er død, vil der være mange gribbe om buddet.
Vi bør overveje de nye udnævnelser. Deres hofdamer og så videre.
Måske hertuginden af Sutherland skulle være overhofmesterinde.
Jeg kender hende ikke.
Hun er en af mine nære venner. De vil sætte stor pris på hende.
Jeg var fortabt uden Deres hjælp. Jeg er Dem dybt taknemmelig.
Jeg udarbejder en liste.
- Hvad nu? Kan du ikke lide hende? - Jo, jeg kan godt lide hende.
Mere end jeg turde håbe på. Men det er ikke op til mig.
Hvad kalder man en mand, der venter på, om en rig kvinde vil have ham?
Så fortæl hende om dine følelser for hende.
Kære Victoria.
Disse dage er fulde af sorg. Jeg ved, du holder meget af kongen.
Tillad mig at tilbyde min støtte, omend på afstand.
Hvis jeg ikke kan være hos dig, -
- håber jeg, du vil høre min stemme i den musik, jeg sender dig.
Du ved, jeg elsker Schubert. Dette er hans "Svanesang".
Jeg spiller den med dig i mit hjerte.
Er han klar?
Det er han muligvis, men hun er ikke.
Lad hende nyde at arve tronen og få sin frihed.
Vi må vente på desillusionen. Og den ensomhed, der følger.
Windsor Slot. 18. juni 1837, 3.30.
Victoria?
Du skal komme nu.
Dronningen længe leve.
Jeg går i seng igen. Jeg formoder, Lord Melbourne kommer tidligt.
Lehzen, sørg godt for ham, hvis jeg ikke er klar til at modtage ham.
Naturligvis, Deres Kongelige...
Deres Majestæt.
Vent, Victoria. Jeg vil holde dig i hånden.
Nej tak, mor.
Lehzen, flyt min seng ind på mit eget værelse.
- Der er ingen grund til... - Snarest muligt.
Rådet er samlet, Deres Majestæt.
Hendes Majestæt Dronningen.
Med ærbødighed og ærefrygt taler jeg til Dem, mine gehejmeråder, -
- som Deres overhoved og dronning.
Jeg sørger dybt over min kære onkel, kongen, -
- men jeg ved, De vil tjene mig lige så trofast, som De tjente ham.
Jeg er ung, men jeg er villig til at lære.
Jeg agter at vie mit liv til at tjene mit land og mit folk.
Jeg søger Deres hjælp til denne opgave.
Jeg ved, De ikke vil skuffe mig. Tak.
Hun tiltræder på Deres vagt.
Bevogt hende godt og beskyt hende mod farer.
Vil jeg nogensinde få lov til at læse dem først?
Du vil synes om det brev. Hun har sans for levende beskrivelser.
Kære Albert. I tirsdags inspicerede jeg Buckingham Palace.
Det er nybygget. Jeg bliver den første monark der.
Da jeg steg ud af kareten, følte jeg mig for første gang fri.
- Overdådigt, ikke sandt? - Bestemt.
Vi må snart bestemme os for en mand. Hvad med Leopolds kandidat?
Jeg kan ikke gifte mig med den, de peger på.
Enhver bejler har sin dagsorden.
Må jeg ikke være min egen lidt? Har jeg ikke gjort mig fortjent til det?
Lord M er meget venlig. Den perfekte mentor.
Du kan drømme om uafhængighed, men du får den ikke.
Fra nu af vil alle hive i dig for at drage fordel af dig.
Melbourne endnu mere end de andre.
Men husk, at du er dronningen. Han er politiker.
Og alle politikere afskyr monarkiet, uanset parti.
De er bare på gennemgang, men du bliver.
Så sørg for at holde den kære Lord M på plads.
Han har allerede valgt mit hof.
Angående hofdamerne...
De får en liste overbragt i dag. Alle har takket ja.
Min tante anbefalede mig ikke at træffe partibestemte valg.
Med al respekt, så tror jeg, -
- jeg kender etiketten lige så godt som enkedronningen.
Vi skal være omgivet af venner, når vi skal tage fat på arbejdet.
Sir John Conroy skal ikke pludselig snige sig tilbage til magten igen.
Ikke om vi så må trække på alle venner.
Netop. Her er koldt. Hvorfor er der ikke fyret op?
Ceremonimesterens mænd skal lægge brænde på, -
- men hofmarskalens mænd skal tænde op. Det er ikke videre fornuftigt.
Hvis det er arbejdsgangen, skal jeg ikke blande mig.
Vi må forbedre det, vi kan.
Mine rejser i England har vist, at de sultende har brug for min hjælp.
Kast Dem ikke ud i velgørenhed. Det fører altid til genvordigheder.
Det er ikke, hvad man hører fra prædikestolen.
Derfor går jeg aldrig i kirke. Man hører de mest uhyrlige ting.
Jeg har ikke lovet ham noget.
Men af og til føler jeg mig alene i verden.
Ikke når jeg er her, Deres Majestæt.
Lord Melbourne er et mirakel. Han er gavmild og fintfølende.
Sjældent for en politiker.
Jeg stoler fuldt ud på ham. Han er det bedst tænkelige selskab.
Til tider ler vi lige så højt som uartige børn.
Jeg glæder mig til den dag, -
- hvor du kan nyde godt af hans selskab, ligesom jeg gør.
Din Victoria.
Masser af roser til Lord Melbourne og ikke meget andet.
- Alt kommer til den, der venter. - Og hvad hvis intet kommer?
Du har brugt mig som en brik i et spil. Nu er det nok.
- Jeg tager tilbage til England. - Dit besøg skal begrundes.
Så find en grund.
Nå, har du tænkt dig at fri?
Hvad skal jeg ellers tro? Tager du til London for at nyde vejret?
Nej, bare for at være sammen med hende.
Og i øvrigt er det imod reglerne.
Det er åbenbart kun hende, der kan fri.
Så jeg kunne ikke fri, selv hvis jeg ville.
Vil du gerne det?
Vær sød at sidde stille. Jeg har altid problemer med næsen.
- Må jeg sige noget? - Ja, men du må ikke røre dig.
Intet overgår en engelsk park.
Det er det eneste fra mit liv på Kensington, jeg vil savne.
Parken ved Buckingham Palace er da...
Du bevæger dig.
Nu smiler du.
Umuligt. Du er endnu værre end ham.
Jeg mener, vi har en pligt over for dem, der har brug for beskyttelse.
Enhver monark må kæmpe for de fordrevne. Ingen andre gør det.
Et eksempel er boligerne. Må jeg vise dig det?
Industrien er i rivende udvikling. Ingen tænker på arbejdernes boliger.
Jeg har en idé.
På denne måde kan man bygge trygge, gode hjem til to familier -
- for mindre penge end...
- Undskyld. Jeg vil ikke belære dig. - Undskyld ikke dit engagement.
Jeg har vist meget at lære.
Og det gælder i alle mine pligter. Jeg tager dem meget alvorligt.
- Det ved jeg. - Mange forventer, jeg vil fejle.
Og endnu flere vil udnytte min unge alder og ringe erfaring.
Så kender de dig ikke, som jeg gør.
Må jeg beholde tegningen?
Først skal du finde balancepunktet.
Træk hånden tilbage under hagen.
Godt. Der skal den hen hver gang.
Så slipper du.
Din hånd skal sidde her på læderet.
Et godt, fast greb. En finger, to fingre.
Og så igen tilbage til hagen.
Bøj armen lidt, og rotér en smule.
Godt. Rigtig fint. Så prøver du med en pil.
Er han her stadig?
Min mor insisterede på det. Jeg gør bestemt ikke.
Hvor skal jeg bo? Bliver jeg bare efterladt her?
Eller skal jeg tigge om skorper langs landevejen?
De flytter ind på paladset med dronningen.
Men De får Deres egen lejlighed. Det giver jer begge mere privatliv.
Min egen datter skal da ikke give mig privatliv.
Hvis vi skubbes ud, træder hun op på tronen med en skandale på halsen.
Jeg ved, hvad De er ude på.
De vil være hendes far, hendes mor, og guderne må vide hvad ellers.
Bliver jeg ikke kabinetssekretær, må jeg have et andet embede.
Jeg beklager. Jeg kan se, jeg ikke har udtrykt mig klart nok.
De har spillet et spil, og De tabte.
Premierministeren er her, Deres Majestæt.
Har jeg takket Dem for, De sagde ja til embedet?
- Det indebærer en del ubelejlighed. - Overhofmesterindetitlen er en ære.
- Jeg håber, jeg vil vise mig værdig. - Melbourne priser Dem i høje toner.
Hvordan går det med Albert?
Han skriver, hun lader sig styre af Melbourne. Han er frustreret.
Men han må blive, indtil dronningen sætter ham højere end Melbourne.
Dronning Elizabeth giftede sig aldrig. Det hæmmede hende ikke.
Kender De kroningsstolen og kroningsstenen?
Ja, jeg kender dem.
Men det er overvældende.
Jeg er bange for at skuffe på den dag, hvor jeg vil yde mit yderste.
Bare vær Dem selv. Deres intuition tjener Dem til ære.
Undskyld, men de er ved at klargøre kirken til ceremonien.
De har bedt om at få et glimt af Deres Majestæt.
- Det skal De da ikke undskylde. - Gud velsigne Dem, Deres Majestæt.
Jeg ønsker at hjælpe dem, uanset hvad De siger.
Og ikke kun arbejderne. De sultende, de hjemløse, de fortabte.
Hvem tager sig ellers af dem?
Det er min erfaring, at det er bedst at lade naturen gå sin gang.
Når man blander sig, kan man vælte læsset.
Det er prins Albert ikke enig i. Han har studeret arbejdernes vilkår -
- og har et utal af idéer, der kan lette deres liv.
Har han virkelig? Det lyder inspirerende.
Han lyder som en ung mand, der vil tage tøjlerne snarest muligt.
Så må De mestre spillets regler, indtil De lærer at vinde over dem.
Er De nu helt sikker?
Foretag dit træk.
Nå?
Du må ikke ledsage mig til bekendtgørelsesceremonien.
Og du må ikke overvære kroningen.
Perfekt.
- Du er uforberedt. - Du er uerfaren! Du er for ung!
Så kender de dig ikke, som jeg gør.
Se ikke så overrasket ud. En dronning har mange forskellige pligter.
Det er rørende, hun ikke forsømmer de små pligter på kroningsdagen.
- Det ville Dash ikke bryde sig om. - Hvil Dem inden ballet.
Det skal jeg gøre. For jeg vil danse til den lyse morgen.
Hendes Majestæt Dronningen.
Er det nu klogt?
Det har været en lang dag. Er du træt?
Nej. Ikke særligt. Jeg er stærkere, end man skulle tro.
- Hvor længe bliver du i London? - Kun til på fredag.
Så skal jeg hjem via Bruxelles. Onkel Leopold skal have sin rapport.
Åh nej, nu har jeg en kvadrille med prinsen af Preussen.
Jeg har ondt af mine stakkels, små tæer.
Deres Majestæt...
Jeg har fået brev fra kong Leopold.
Han foreslår at forlænge prins Alberts besøg.
- Og hvad har De svaret? - Ikke noget endnu.
Måske skal De skrive til Deres onkel, at De må hellige Dem Deres pligter.
Tak, fordi du vil være budbringer. Jeg håber, onkel bliver tilfreds.
- Du ligger ham meget på sinde. - Ja, det mærker jeg tydeligt.
Du skulle se alle hans spørgsmål. Det er som en endeløs eksamen.
Lord Melbourne kalder ham...
Hvad siger Lord Melbourne?
Ikke noget.
- Den franske ambassadør er her. - Godt.
Jeg ønsker dig god rejse.
Victoria...
Jeg vil så gerne være dig behjælpelig.
- Hvis der opstår en mulighed... - Det ved jeg, du vil.
Men ikke endnu.
- Har du læst det? - Nej... Sir.
Det er upassende at diskutere politik i vores "himmelske korrespondance".
- Det er dikteret af Melbourne. - Gid pokker havde ham!
- Gør noget. - Jeg slipper ikke forbi Melbourne.
Så få ham forbi Melbourne. Få ham ind i hendes seng!
Kære Victoria. Onkel har mange forslag til, -
- hvordan vi får mere tid sammen.
Jeg håber, at nogle af dem bliver til virkelighed.
- Er der noget til mig, Gubbenholtz? - Der er et brev, Deres Højhed.
Kære Albert. Du har skjult noget for mig.
Hvornår har du lært at danse så smukt?
Lord M siger, at de næste måneder vil blive endnu hårdere for mig.
Så jeg ved ikke, hvornår jeg kan se dig igen.
Jeg ser frem til hvert et brev fra dig -
- og nyder beskrivelserne af livet i Tyskland og glæder mig til mere.
Kærlig hilsen fra din Victoria.
Dette uskyldige, lille legetøj -
- kan blive til et virkningsfuldt våben.
Franske læger dræber deres patienter.
- De engelske lader dem bare dø. - Jeg havde ventet ham her i aften.
Han svigter mig til fordel for Lady Holland.
- Deres Majestæt vil nok savne ham? - Han kommer igen i morgen.
Jeg mener, når han ikke længere har magten.
Hvabehar?
Ikke for at vigte mig, -
- men det er jo almen viden, at han er ved at tabe valget.
Jeg troede, du var i dit soveværelse.
Det skal nok gå.
- Du svigter mig aldrig, vel? - Aldrig, min skat.
Alle Deres hofdamer er Lord Melbournes venners hustruer.
- Det tager sig ikke godt ud. - Tænk ikke så meget på det.
Jeg beder om at få to, måske bare en hofdame fra min side.
Ellers ser det ud, som om hoffet og Parlamentet ikke er på god fod.
- Luk op. - Jeg beklager.
Hendes Majestæt og premierministeren vil ikke forstyrres.
- Det gælder ikke hendes mor. - Jeg beklager dybt.
Er det nu premierministeren, der bestemmer over mit hof?
- Er loven blevet ændret? - Naturligvis ikke.
Så er der ikke mere at sige.
Farvel, Sir Robert.
Vil De bede Lady Portman om at komme herind?
Javel, Deres Majestæt.
Vil De bringe en besked til Lord Melbourne?
Naturligvis, Deres Majestæt.
Fru Melbourne!
- Er det virkelig kommet så vidt? - Hvem sagde det? Jeg så det ikke.
Hertuginden af Montrose.
Det bliver forhåbentlig enden på hendes tid ved hoffet.
Hvis jeg udelukker alle, der er imod mit valg, er der kun os to tilbage.
Med beklagelse må jeg oplyse Huset, -
- at dronningen ikke kunne se det forkerte i, -
- at alle hendes hofdamer støtter min politiske modstander.
Jeg har informeret Hendes Majestæt om, at jeg ikke kan danne regering, -
- hvis jeg ikke nyder hendes tillid.
Ærede taler, skal det forstås sådan, at den store Sir Peel -
- har ladet sig kyse af et par luftige underskørter?
Hr. premierminister!
Det bekymrer mig at se tronen -
- brugt som kastebold i et politisk spil.
Lord Melbourne mestrer åbenbart disciplinen bedre end Dem.
Forfatningskrise!
Dronningen håner premierministeren!
Ro i salen!
De burde skamme Dem.
Dronningen kan undskyldes med sin alder. De burde vide bedre.
Deres problem er, at Melbourne er premierminister igen.
- Jeg hader dårlige tabere. - Alle er tabere i denne sag.
Især dronningen.
Du må forstå, at du regerer i kraft af Parlamentet.
Du må samarbejde med de folkevalgte. Melbourne plejer egne interesser.
Han udnytter dig til at straffe sine fjender og skader tronens omdømme.
Dronningen er i kløerne på Melbourne.
Når han bliver tavs, hvem lytter hun så til?
- Sin tyske mor! - Godt, han tror, jeg lytter til mor.
Du forveksler stædighed med styrke.
Det vinder ikke folkets gunst.
Hun bringer en regering til fald på grund af et par damer?
- Så er hun et fjols. - Nej, hun er ikke et fjols.
- Men hun har lyttet til et fjols. - Så må hun finde en ny rådgiver.
Men det skal jo være skidt, før det bliver godt.
Luk op.
"End ikke bølgen i det vilde hav kan skylle olien af en salvet konge."
"Og dødeliges åndedræt -
- afsætter ikke det sendebud, som Herren valgte."
Hvad i alverden laver De her?
- Jeg skal tale med dronningen. - Det er udelukket.
"Vel mødt. Hvor nær herved er jeres styrke?"
Man har fundet en bevæbnet mand i parken.
- Hvad? - Han ville gøre dronningen fortræd.
De mener, jeg har blandet mig i sager, der ikke vedrører mig.
Det går over.
Min kære Victoria. Selv hvis dagene virker endeløse, -
- må du ikke miste troen på dig selv eller dit folk.
Alle har lov til at fejle. Især når vi har søgt råd hos andre.
Stormen raser stadig uden for paladsets mure.
Nu tænker jeg på, om de alle sammen havde ret.
Måske er jeg for ung, for uerfaren til denne trone.
Gransk dig selv. Din ærlighed får dig gennem stormen.
Jeg lover dig, at du kan løfte opgaven godt.
Du har mod og hjerte, og som du selv har sagt:
Du er stærkere, end man skulle tro.
Der er brev fra din mor.
Kæreste barn. Du vil ikke lade mig komme til dig.
Måske har jeg fortjent det.
Hvor højt du end foragter mig, hvor meget jeg end har svigtet, -
- så er jeg dog stadig din mor og vil altid være det.
Det, der plager dig, plager også mig.
Det, der behager dig, behager også mig. Jeg elsker dig.
Min eneste bøn er, at du en dag vil forstå, hvor højt jeg elsker dig.
Godnat, min skat. Din mor.
Kæreste Albert.
Du spurgte mig engang, om du kunne være mig behjælpelig.
Jeg var så stolt og forvisset om min store magt, -
- at jeg svarede: ikke endnu.
Men siden den dag er meget forandret.
- Jeg er endnu ikke tilgivet. - Nej, men det bliver De snart.
Bare vent, til vejret ikke arter sig, så er alt glemt.
De har vist ikke høje tanker om almindelige folk?
Med al respekt, så har jeg mere livserfaring end Deres Majestæt.
Jeg sagde engang, jeg ikke forstod, hvem der plejede folkets velfærd.
Jeg har med egne øjne set, hvad der sker, når pøbelen bemyndiges.
Lord Melbourne, jeg vil have en rapport om folkets kår.
Om sognets almisser, boligforhold, alt.
Inden månedens udgang.
Og så er der yderligere en sag. Jeg har inviteret prins Albert igen.
Udmærket, Deres Majestæt.
Når du kommer derover, så vær ikke onkel Leopolds spion eller hånddukke.
Det er dit liv. Lev det. For dig selv og for Victoria.
- Det ville onkel ikke takke dig for. - Jeg er ligeglad.
- Jeg skulle have valgt den røde. - De er smuk, Deres Majestæt.
Hans Højhed prins Albert af Sachsen-Coburg-Gotha, Deres Majestæt.
Jeg har netop fået din besked. Jeg var ude at ride.
Vil du ikke sætte dig?
- Parken er pragtfuld. - Det glæder mig, du kan lide den.
Jeg vil gerne have, at du føler dig hjemme.
Jeg er sikker på, du ved, hvorfor jeg bad dig komme.
For det, der ville gøre mig allerlykkeligst, -
- mere end lykkelig, er, hvis du vil efterkomme mit ønske.
- Og blive hos dig? - Og blive hos mig.
- Og gifte mig med dig? - Og gifte dig med mig.
Vil du have denne kvinde til din ægtehustru -
- og leve sammen, i hvad lykke Gud den almægtige vil tilskikke jer -
- i det hellige ægteskab?
Ja.
Nu er jeg virkelig gift.
Når vi bliver gamle -
- og er omgivet af vores børn, -
- vil vi mindes i dag som den dag, vores liv begyndte.
Ikke alt for omgivet af børn.
Og ikke alt for tidligt.
Jeg må advare dig om, at jeg vil have en stor familie.
- Godmorgen, kone. - Godmorgen.
- Har du vækket Hendes Majestæt? - Nej, frue.
- Tror du ikke, du bør gøre det? - Nej, frue. Ikke denne morgen.
Lad os rejse ud sammen og besøge Skotland.
Jeg hører, det skotske højland minder om Tyskland.
- Det må vi gøre en dag. - Nej, jeg mener nu.
- Nu? - Kun i et par uger.
Du er nygift. De kan ikke forvente noget af dig før da.
Jeg er dronningen. Jeg kan højst tage væk tre dage.
- Hvad laver du? - Hvis vi kun har tre dage...
Vil vejret være lige så smukt alle tre dage?
Ja.
Hvor skal du hen, Albert?
Alvorligt talt. Er vejret altid så dårligt?
Vi vil passe godt på hinanden, ikke?
Altid.
De er vendekåber.
De hader dig, de elsker dig, de hader dig.
De straffede hende. Men de hadede hende aldrig.
Og nu er hun nygift og atter på sin piedestal.
Indtil hun begår sin næste fejl.
Hvad i alverden har jeg spildt mit liv på?
Jeg har store evner.
Som dreng blev jeg spået en stor fremtid.
Du har tjent mig godt.
Til hvilken nytte?
Kære Albert. Hvorfor har du ikke besvaret mine seneste to breve?
Jeg vil informeres.
Jeg har brug for Englands hjælp.
Du må og skal skaffe mig den.
Glem aldrig, at du først er en Coburg. Din onkel Leopold.
Hvad er det?
Bare et spørgsmål til Lord M.
- Kan jeg hjælpe? - Det kan vente.
- Hvorfor er vinduerne så beskidte? - De kolde kaminer har samme årsag.
Hofmarskallaterne kan ikke blive enige om arbejdsgangen.
- Skal vi ikke gøre noget ved det? - Hørt.
Sådan gør man nu engang her. Det har været sådan i mange år.
Og imens lever vi i et beskidt, koldt palads.
Vi er dronningens gæster.
Tak, fordi De minder mig om, at jeg er gæst her, baronesse.
Lad ham gå.
- Hvordan er Albert faldet til? - Hvorfor? Hvad har du hørt?
Han vil ændre paladsets arbejdsgang.
Lad ham dog endelig gøre det!
Han siger, at Lord Melbourne styrer mig, og at Lehzen styrer mig.
Alle andre end han selv styrer mig.
En mand uden arbejde bliver latterliggjort.
En fattig mand med en rig kone må arbejde dobbelt så hårdt.
- Og du har truffet et godt valg. - Onkel William traf et godt valg.
- Du tog ikke halvdelen af pligterne. - Det ved du da ikke.
Du ved ikke, hvad jeg gjorde.
- Hvem dækker du op til? - Deres Kongelige Højhed.
Jeg dækker op med det røde værelses middagsstel til kongens officerer.
Hvilken konge?
Kong George den Tredje.
Hvor ofte dækker vi op til en konge, der har været død i 20 år?
Hver aften.
Jeg nægter at tro, jeg skal udsættes for dette forhør.
De udsættes ikke for noget som helst.
De har styret hertugindens økonomi i mange år.
De har endda bevidnet, at det var en sund økonomi.
- Ja. - Jeg er meget taknemlig.
Vil De være så venlig at fortælle os, hvor pengene er blevet af?
Er du sikker?
- Tillykke, Deres Majestæt. - Hvor det glæder mig, min skat.
- Min skat! - Klem mig nu ikke for hårdt, mor.
Sig straks til, hvis du mangler noget.
De går da ikke allerede?
Min datter ser helst, jeg går så hurtigt som muligt.
- Og jeg har meget at tænke på. - Er der noget, jeg kan hjælpe med?
Tillykke.
Deres Højhed.
Det er Deres åbning, hvis jeg må give Dem et godt råd.
De må tilgive mig, men De forveksler mig vist med en af Deres støtter.
Jeg er hverken Deres svirebror eller whistmakker.
Jeg er Deres regents mand.
Og som sådan træffer jeg mine egne beslutninger.
Jeg hverken søger eller beder om Deres råd.
Godaften.
Nå...
- Diskuterer I navne? - Nej, hendes helbred.
Han skriver, at han helst ikke diskuterer politik i brevene, -
- men kun familienyt.
Jeg har planlagt det ægteskab i 20 år!
Skal jeg godtage, at det ikke lykkedes?
Tværtimod.
Vi må antage, at planen er fuldført. Fuglene er fløjet.
Deres Majestæt.
Jeg har kedet Sir Robert og hertugen med mit forslag om at støtte kunsten.
Han bryder sig ikke om pjank.
Jeg er alsidig. Min regering vil gå helhjertet ind for forslaget.
Deres regering? Hvad er det for en regering?
Hvis jeg er så privilegeret at danne endnu en regering.
Når han gør det, vil vi ikke se de samme problemer.
Nogle hofdamer har indvilget i at trække sig tilbage.
Og det er det eneste, Sir Robert beder om.
Tak, Sir Robert.
Hvor vover du at tale til mig i den tone for øjnene af dem?
Hvor vover du at tale hen over hovedet på mig, som var jeg et barn?
- Det gjorde jeg da ikke. - Ikke det?
Du ordnede og arrangerede. I fællesskab med Sir Robert.
Og med hertugen. Uden henvisning til mig.
- Jeg tænkte, det ville glæde dig. - Du tænkte, at jeg var en kvinde.
En, man klapper på hovedet og ignorerer!
Om det var helt så enkelt, undgik vi flere skandaler fra din hånd.
- Er du gået fra forstanden? - Tænker du slet ikke over det?
På mindre end tre år har du og din Melbourne -
- skubbet monarkiet ud på afgrundens rand!
Jeg siger det igen: Du er kun min mand. Ikke andet!
- Det er rigeligt, tak. - Ingen skal tilrane sig min rolle.
Jeg bærer kronen. Hvis der bliver begået fejl, er det mine fejl.
Ingen andre skal begå dem for mig. Ikke engang dig.
Jeg går, inden du hidser dig op til skade for barnet.
Du går, når jeg sender dig ud.
Jeg er din dronning, og jeg beder dig om at blive.
Godnat, Victoria.
Du må ikke gå. Du må ikke gå.
Jeg beordrer dig til at blive. Albert!
Regiment, kongelig salut. Præsentér gevær!
Du behøver ikke ledsage mig.
Jeg har sagt, jeg ville, så det gør jeg.
- Smil. Folk tror, vi har skændtes. - Du skal ikke tale til mig.
Jeg kan ikke gøre mere. Prinsen trænger til hvile.
Deres Majestæt.
Jeg er så ked af det.
Jeg troede, jeg ville miste dig.
- Han var vist ikke en dygtig skytte. - Hvorfor gjorde du det?
Du er dumdristig. Hvorfor gjorde du det?
Jeg havde to meget gode grunde.
For det første er jeg erstattelig, og det er du ikke.
Ingen kan erstatte dig i mit hjerte.
For det andet...
...er du den eneste kone, jeg har eller nogensinde vil få.
Du er hele mit liv. Jeg vil elske dig til den dag, jeg dør.
Vi har fået at vide, manden var gal.
Er det betryggende? Jeg er ikke sikker.
Må jeg være ærlig, Deres Majestæt?
Selv en politiker kan indimellem være ærlig.
Min rådgivning har ikke altid været fejlfri.
Det beklager jeg.
- Men nu taler jeg som en sand ven. - Det ved jeg.
Prinsen er en god mand.
Bedre end nogen af os anede.
Han har ikke høje tanker om mig. Men jeg må sluge min forfængelighed.
Han har evner. Han har intellekt.
Og han er trofast.
Lad ham tage del i arbejdet.
Der er endnu en opgave, Deres Majestæt må påtage sig, -
- hvis prinsen skal føle sig velkommen.
Jeg havde så stor brug for hende som barn.
Du har vel ikke noget imod, jeg fik dit bord båret ind?
- Har jeg intet at skulle have sagt? - Nej.
- Godmorgen, kone. - Godmorgen.
Victoria og Albert fik ni børn.
Blandt deres efterkommere er de kongelige familier -
- i Storbritannien, Spanien, Sverige, Norge, Jugoslavien, Rusland...
Victoria og Albert regerede sammen i 20 år.
Prins Albert døde af tyfus i en alder af 42.
Til minde om sin mand fik Victoria hans tøj lagt frem -
- hver dag indtil sin død, da hun var 81.
Hans Kongelige Højhed prins Albert. Hendes Majestæt Dronningen.
Victoria og Albert var forkæmpere for -
- uddannelses-, velfærds- og industrireformer.
Deres utrættelige støtte til kunsten og videnskaben -
- blev lovprist ved prins Alberts verdensudstilling i 1851.
Victoria er den til dato længst regerende britiske monark.